Мојим земљацима срца лавовскога,
витезовима храбрим, тежацима и радницима,
што примише шибе народа туђинскога,
е да би пружили пример својим потомцима,
како се отаџбина чува, брани и воли,
а у часима искушења за њу Богу моли,
поручујем: не дамо Вас забораву!
Нисте Ви јуришали на Церу да би Вас заборав,
као неман, прогутао.
Нити је војник српски по албанским брдима лутао,
да би о њему народ српски ћутао.
Ви сте крвљу својом прелили...